Зміна ужгородської бригади №103 розпочалася із виклику «Чоловік без свідомості, не дихає, орієнтовно вік 50 років…». Вже за 10 хвилин медики на місці події. У пацієнта відсутній пульс та дихання. Його миттєво переносять в автомобіль «швидкої» і приступають до реанімаційних заходів.
Реанімація – завжди командна робота. Кожен відіграє важливу роль у забезпеченні ефективної допомоги. Професіоналізм лікаря та фельдшера, швидкість реакції водія, коли не потрібні слова, коли один одного розуміють тільки з одного погляду та жесту – так відшліфовуються спільні дії, що допомагають врятувати життя. Цього разу бригада «запустила» серце пацієнта на 15-й хвилині реанімаційних заходів. Пацієнта під апаратом штучного дихання було доставлено до Ужгородської міської клінічної лікарні для подальшого лікування. Зараз чоловік у важкому стані знаходиться в реанімаційному відділенні.
Події, як ця, свідчить про важливість негайного початку серцево-легеневої реанімації – кожна секунда має значення! Тому «103» нагадує, що у випадках, коли у людини відсутнє дихання чи пульс потрібно НЕГАЙНО розпочинати серцево-легеневу реанімацію, і НЕ припиняти до приїзду «швидкої».
Серцево-легенева реанімація (СЛР) — це поєднання двох дій: компресій на грудну клітку (непрямий масаж серця) постраждалої людини та штучної вентиляції легень.
Як це працює? Під час непрямого масажу серце стискається між хребтом та грудиною — і це дає змогу крові циркулювати. Штучна вентиляція наповнює кров постраждалого киснем і дає можливість виграти час до приїзду медиків.
Коли треба проводити СЛР? Серцево-легеневої реанімації потребує людина, яка перестала дихати самостійно та втратила свідомість. Причин може бути багато, але «класичними» вважають серцеві напади. Кожна хвилина зволікання збільшує ризики невипраних ушкоджень мозку та смерті людини. Уже через 4-7 хвилин без кисню в корі головного мозку починаються незворотні процеси!
Як «качати» – початок реанімації. Покладіть основу долоні в центр грудної клітки, над нею покладіть основу другої долоні так, щоб сформувати замок. Руки мають розташовуватися прямо та вертикально. У такому положенні здійснюйте ритмічні натискання глибиною в 5-6 см із темпом 100-120 компресій протягом 1 хвилини. Після кожної компресії грудна клітка має звільнятися від тиску. Не спирайтесь на неї!
Після кожних 30 компресій потрібно здійснювати штучну вентиляцію легень.
![](https://prozahid.com/wp-content/uploads/2024/04/437510662_447635324447555_5030822161251442456_n-697x1024.jpg)
Під час виконання звертайте увагу на характер дихання та рухи грудної клітки потерпілої людини. Дотримуйтесь співвідношення 30 до 2 – 30 натискань на грудну клітку на 2 штучних вдихи, які варто виконати не більше ніж протягом 10 секунд. Ефективний вдих має припіднімати грудну клітку. Якщо ви не маєте можливості провести штучну вентиляцію пам’ятайте, що в крові постраждалої людини залишається певна кількість кисню. Тож реанімація навіть без штучної вентиляції буде ефективною деякий час – здебільшого цього вистачає до приїзду швидкої допомоги на місце події.
Як довго потрібно робити СЛР? Важливо продовжувати реанімацію до приїзду швидкої допомоги. Причиною зупинитися може бути загроза рятівнику, фізична втома, через яку людина не має змоги ефективно «качати». Також варто зупинитись, коли постраждала людина починає подавати ознаки життя. У такому разі її стан переоцінюється й реанімацію не потрібно продовжувати, якщо в людини наявне самостійне дихання, рухи тощо. Відомі випадки, коли людей рятували після досить тривалої реанімації з успішним відновленням функцій мозку після одужання.
Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги